Описан като пейзаж по-бял и от снега.
Аз се отправям към непознатите светове.
IceFanSubs
представят
Пътувах, докато се губих
Превод:
KiMiTo Golden^Fool
под това сиво небе.
Всеки ден измислях нови планове, за да постигна мечтите си.
Редакция:
KiMiTo
Чудя се дали някой ден,
Стайлинг/тайпсет:
KiMiTo
дори и с тези мои малки стъпки
Превод на ОP и ED:
KiMiTo
ще мога да пътувам отвъд тези тъмни облаци.
Ще си придам смел вид, който всъщност ме наранява.
Поздрави за всички наши фенове!
Чувствам празнота в сърцето си.
Започва да вали и капките дъжд
започват да се разпръскват.
Тези пъстри лъчи светлина
не казват накъде са се отправили
и отвъд безкрайната далечина преминават през всичко.
Изгарям бледото отражение в очите си.
Под небето на което съм,
трябва да успея да достигна до непознатите светове.
Това беше доста изтощаващо! - През цялото време ни наблюдаваха.
Фу-сан и Ран Фан, нали?
Къде е господарят?
Не съм го виждал... - Да не се е загубил?
За миг да сваля погледа си от него и...
Млади господарю!
Къде сте?!
Надявам се, че не е припаднал някъде... - Прав му път.
Да тръгваме. - Добре.
Млади господарю! Къде сте?!
Има нещо странно в тази страна.
Епизод 16
Приятел по оръжие
Аз съм, дойдох да ви посетя.
Добра работа.
Това е от полковника.
Йо, това е пичът с цигарата!
Как я караш? Успя ли поне веднъж да го победиш?
Никакъв шанс. Тази игра е доста скучна.
През нощта мога да отида да разфасовам хора, нали?
Разбира се, че не можеш!
Тогава поне може ли да доведете онази Хоукай мадама?
Да, ще й кажа да дойде.
Колко дълго ще трябва да наглеждам този тип?
Какво каза полковникът?
"Извинявам се, че ти възлагам такава опасна задача."
"Не се тревожи за военния си дълг."
"Ще кажа, че отсъстваш, защото си се разболял."
"Но с теб е свършено, ако някой цивилен или някой от военните те открие."
Това каза.
Няма ли добри новини?
Има. - Какви?
Хванах си гадже!
Помогна ми, докато се местих.
Тя е такава сладурана!
Мислиш ли, че ще изпитам удоволствие, ако я разфасовам?
Тръгвай си вече...
Какво му има?
Ей, добре ли си?
Храна...
Явно е чужденец.
От къде си?
Какво? От Ксинг ли?
Това е много далеч...
Между другото, къде е визата ти?
Направете път!
Явно е нелегален!
Млади господарю! Къде сте?!
Имам чувство, че е припаднал някъде!
Нека първо се отбием във военния щаб.
Добре.
Аз мисля, че първо ще отида да посетя Хюз-сан.
Нямам търпение да видя Грация-сан и Елисия.
Добре.
И ние по-късно ще дойдем.
Добре тогава, до после.
Чудя се, дали подполковник Хюз е открил някаква информация за камъка.
Фюрерът го предупреди да стои настрана от това.
Нека първо му предадем нашата информация.
За хомункулус...
Да.
Подполковникът трябва да е във военния щаб.
Оттук!
Шеска?
Шеска!
Да?
Имаш ключ за тази стая, нали?
Да.
А, за стая №3 ли питате?
Там е голяма бъркотия...
Не се притеснявай. Просто трябва да взема едни документи.
Казвам ви, че стаята е в безпорядък. Първо ще я почистя, така че ви моля да почакате.
Добре, по-късно ще дойда да ги взема.
Добре!
Полковник?
Полковник Мустанг.
Колко време спях?
Може би около 10 мин.
Няма много време до съвещанието на армията.
Извинете, че се меся, но не трябва ли да си починете,
след като стояхте тук толкова много време?
Да, ще дойда отново.
Това полковник Мустанг ли беше?
Добро утро, капитан Фокър!
Добро да е, Шеска.
Защо полковникът беше тук?
Ами... за да...
Стаята с архивите е отворена...
Съжалявам! Истината е, че...
Нека позная, полковникът ти нареди това, нали?
Ще го пазя в тайна.
Много ви благодаря!
Но се чудя, какво ли търси?
Ти знаеш ли?
Не знам подробности,
но той ме попита, дали има някакви документи за Лаборатория №5.
Това и за смъртта на бригаден генерал Хюз...
Благодарение на бригадния генерал, аз работя тук.
Точно така.
Както обикновено и днес имаме доста работа.
Разчитам на теб.
Добре.
Добро утро, Шеска.
Да?
Какво?
Здрасти.
Отслабнал ли си?
Може и да съм.
Ранен си?
Малко проблеми на юг.
Това е само драскотина.
Ясно.
Между другото, докато бях там, срещнах братята Елрик.
Стана случайно и изглежда, че отиваха да видят учителката си в Дъбли.
Майоре.
Да?
Каза ли им за смъртта на Хюз?
Не, не можах...
Рано или късно ще разберат.
Знам това.
Лаборатория №5 и Философските камъни.
Съставната част на камъните са човешки животи.
Той беше разбран човек.
Вероятно се е намесил в търсенето на братята Елрик и е открил нещо,
което не е трябвало да открива.
Затова ли не искаш да ми кажеш?
Ако разберат, че Хюз е умрял, защото се е забъркал с тях, ще бъдат доста огорчени...
Ти си прекалено добър.
Знаеш твърде много.
Аз също съм замесен в това.
Моля те да внимаваш.
Не се знае, дали ни подслушват.
Аз ще тръгвам.
Лейтенант Хоукай!
Доста време мина.
Щом ти си тук, значи...
Извинявам се, че те накарах да чакаш.
Знаех си...
О, Метален.
Защо по дяволите си тук, полковник?
Преди месец бях прехвърлен в Централата.
Ами ти? Какво те води насам?
Събираме информация.
Решихме да се отбием при подполковник Хюз.
Как е той?
Вече не е тук.
Реши да се откаже от тази страна.
Ще се захване със семеен бизнес, заедно с жена си и дъщеря си.
Затова не е тук.
Ясно, значи така...
Нямахме търпение да се видим с него...
Метален.
Внимавай и не прави нищо необмислено.
Добре.
Отнасяш се с тях като деца...
Точно сега не е нужно да знаят.
По-добре е да имат по-малко препятствия на пътя им.
Но рано или късно ще разберат.
Нямам право да се обаждам на добродушния майор Армстронг.
Добродушен ли?
Нямате ли на предвид жесток?
Значи подполковникът не е тук...
Почти забравих, бате.
Трябва да кажем на Уинри.
Тя се отправи към дома им. - Прав си.
Младши лейтенант Рос!
Доста време мина.
За къде сте се разбързали? - Разбрахме за подполковник Хюз...
Ясно...
Тежко е, нали?
Имах да му казвам доста неща...
Пожелавам си да имаме шанс да се сбогуваме с него.
Някой говорил ли е с вас за това?
Не се тревожете.
Армията се сбогува както трябва с него. - Наистина ли? Колко мило...
Разбира се.
Трябва да сте разбрали, че специално бе повишен с два чина на бригаден генерал.
Специално повишен с два чина ли?
Специално го повишиха, защото се е отказал от тази страна?
Младши лейтенант Рос!
IceFanSubs
Посетете ни на адрес:
www.icesubs.eu
IceFanSubs
Посетете ни на адрес:
www.icesubs.eu
Заповядайте.
Благодаря.
Не може да бъде! Защо подполковникът...
Защо?!
Бате!
Скоро след като излязохте от болницата, бригаден генерал Хюз бе убит.
Извършителят все още не е открит.
Аз съм виновен...
Аз го забърках в това! Подполковник Хюз!
Внимавайте.
Обади ми се, ако наминеш пак.
Алфонс, не можеш да ядеш с тази броня, нали?
Все още не сте намерили място, където да отседнете, нали?
Тогава елате у нас.
Тате!
Какво ще правиш?
Ще им кажа истината.
Ти се връщай.
Аз съм виновникът за всичко това.
Проблемът не е само твой. Той е общ.
Така че и аз ще дойда.
Ей, Ал. Ами ако...
Казахме, че на всяка цена ще си върнем телата,
но ако други хора умират за това, ще е по-добре да не го правим.
Уинри-чан е...
Знаем...
Уинри.
Трябва да говоря с вас, Грация-сан.
Може ли?
Да говориш с мен? - Да.
И с Уинри също.
Значи мъжът ми е открил нещо за философските камъни...
И смъртта му е нещо като предупреждение "не смейте да продължавате"?
Ние го забъркахме в това.
Съжалявам.
Ужасно съжалявам...
Вероятно на него му харесва, че е умрял, докато се е опитвал да помогне на някой.
Винаги е бил толкова отзивчив и любезен. Винаги даваше всичко от себе си.
Но не мисля, че някога е съжалявал за това.
Дори и в момента на смъртта си.
Ние...
Не ми казвай, че се отказвате.
Ако се откажете сега, това ще означава, че смъртта на мъжа ми е била напразна.
Ако е невъзможно с философски камъни, то може би има и други начини, нали?
Грация-сан...
Продължете напред по пътя, който сте си избрали.
Мамо...
Мамо... Не плачи!
Уинри, тук ли си?
Все още не си яла нищо, нали?
Столовата скоро ще затвори.
Ако не хапнеш нещо, няма да имаш сили.
Връщам се в стаята си...
Ябълков пай?
Тренирах доста, за да мога да го приготвям.
Не се хваля, но наистина станах доста добра.
Но въпреки това, не мога да се сравня с Грация-сан.
Някой ден...
Някой ден исках Хюз-сан да опита пая ми.
Значи полковникът търси информация за смъртта на Хюз, а?
Да.
Дали е открил нещо?
Може би.
Какво ще правим?
Ще отидем в Централата, за да го наблюдаваме...
Не може ли да си стои мирно? Все пак е наша потенциална жертва...
Измъкна ли нещо от гаджето си?
Не.
Дори не знам дали е кадърен.
Ще се опитам да измъкна нещо.
Тръгваме, Глътони.
Ей, Глътони! Спри да разхвърляш! По дяволите...
Лъст...
Трябва само Огненият алхимик да си трае, нали?
Да.
Защо не предприемеш нещо?
Намекваш ли нещо?
Най-добрият начин да го накараме да миряса е като му подхвърлим нещо.
Младши лейтенант Мария Рос.
Аз съм Хенри Дъглас от щаба на военната полиция.
С какво мога да ви помогна? - Идвате с мен.
Дайте си оръжието.
Настоявам за обяснение.
Заподозряна сте в убийството на Маес Хюз.
Абсурдно!
По-късно ще ви изслушаме.
Идвате с мен.
Младши лейтенант Рос отхвърля всички обвинения.
Събери всичко, което имаме за нея.
Бързо.
Но го направи тайно. - Разбрано.
Госпожо, ще ми пакетирате ли тези цветя? - На среща, а? Голям си плейбой.
Чака ли много, Соларис?
Не, току-що дойдох.
Нямах търпение да те видя, Джан.
Искам отново да чуя интересните ти истории.
Нека с все сили, нека с все сили
кажем, че не трябва да бъдем толкова упорити.
Драсканицата, която някой направи
на стената започва лека по лека да се размазва.
Никой не знае истинската им същност.
Въпреки че ние двамата печелим и губим
все се впускаме на все по-дълги и дълги пътешествия.
И въпреки че има дни в които самотата ни обладава и ни кара да ридаем...
Ние ще превърнем сълзите и болката си в щастие.
Нека пламъкът на свещта озари утрешния ден.
И ще стиснем малките си ръчички над пламъка на огъня, сътворявайки звезден прах,
който вечно ще сияе все така брилянтно.
Сбогуванията може и да са неизбежни,
но сезоните все продължават да си се сменят.
Дори и да се загубя някъде из необятната шир, аз ще продължа да вървя с теб.
Това е единственото нещо, което никога няма да се промени.
Жертвата е погълната от пламъците на омразата...
Те оставят омраза и скръб в нея.
Докато достигне тъмнината...
Следващият епизод на Металния алхимик:
Епизод 17
Хладнокръвни пламъци
Епизод 17: Хладнокръвни пламъци.
Всичко е нагласено от нечия неизвестна ръка.
IceFanSubs
Посетете ни на адрес:
www.icesubs.eu